Suomennos: Noseless, _camel_, Kenny968, Killi, Sisazka, saukki
Oikoluku: _camel_
Kyllä. Kuollut tosiaan.
Kuin kivi.
Kuolintodistus, herra.
Odota. Mene kauemmas, typerys.
Rahaa se kaksi penniäkin on.
- Pyytäkää anteeksi. - Tosiaankin.
Nuorisorikollisia.
Sanomalehtiä.
- Olkaa kiltti, Olemme tosi nälkäisiä. - Riittäisikö meille tähteitä?
- Mitä tahansa yli jäävää. Kuolemme nälkään. - Meillä on tosi kova nälkä.
Hyvää joulua, pormestarilta.
- Hei, tule takaisin. - Paha koira. Anna se takaisin.
Napatkaa se.
Olkaa hyvä, herra.
- Tuoreita paahdettuja kastanjoita. - Mitä pidätte tästä?
Siinä on hyvä tuore ankerias.
Tässä ovat Isä, poika ja Pyhä Henki. Häivy siitä.
Minkä alla herne on?
Häivy siitä.
SEITSEMÄN JOULUA MYÖHEMMIN
Hyvää Joulua, setä. Luoja sinua siunatkoon.
- Humpuukia. - Jouluko humpuukia? Setä, et tarkoita sitä.
Iloista joulua... Mitä syytä sinulla on olla iloinen? Olet niin köyhäkin.
Mitä syytä sinulla on olla synkkä? Olethan tarpeeksi rikas.
- Humpuukia. - Älä ole noin vaikea, setä.
Mitä muuta voisin olla, kun elän tällaisessa typerysten maailmassa?
Iloista joulua... Mitä joulu sinulle merkitsee, muuta kuin laskujen maksamista ilman rahaa?
Aika huomata olevasi vuoden vanhempi, eikä penniäkään rikkaampi.
Jos saisin päättää, niin kaikki hyvää joulua kiljuvat typerykset -
keitettäisiin omassa rasvassaan, ja haudattaisiin, sydän orjanlaakerinpiikillä lävistettynä.
- Setä. - Sisarenpoika.
Vietä joulua tavallasi, ja anna minun viettää sitä tavallani.
Viettää? Ethän sinä vietä joulua.
Anna minun sitten jättää se rauhaan.
Niin kuin siitä joskus olisi sinulle ollut hyötyä.
Monista asioista on ollut minulle hyötyä, vaikkei ne ole minulle mitään tuottaneetkaan.
Joulu on yksi niistä.
Olen aina ajatellut joulun olevan kiltteyden ja ystävällisyyden aikaa, -
jolloin ihmiset avaavat sulkeutuneet sydämensä, ja -
kohtelevat kaikkia ihmisiä matkakumppaneina hautaan, -
eikä toisen rodun edustajina, menossa eri suuntiin.
Siksi, setä, -
vaikka se ei ole ikinä tuonut vähääkään kultaa tai hopeaa taskuuni, -
uskon, että se on tehnyt minulle hyvää, ja sanon: Luoja sitä siunatkoon.
Jos kuulen vielä yhdenkin äänen sinusta, Cratchit, -
niin vietät joulua menettämällä työsi.
Olet aika taidokas puhuja.
- Miksi et menisi parlamenttiin? - Älä ole hankala, setä.
Tule ja illasta kanssamme huomenna.
- Tapaan sinut ennemmin helvetissä. - Mutta miksi?
Miksi olet kylmäsydäminen, setä? Miksi?
Miksi menit naimisiin?
Koska rakastuin.
Koska -
sinä -
rakastuit.
Näkemiin.
En halua sinulta mitään. En pyydä sinulta mitään.
- Miksi emme voi olla ystäviä? - Näkemiin.
Pyydän anteeksi sydämeni pohjasta, jos en käyttäydy kunnioittavasti.
Mutta olen päättänyt viettää joulua, ja siksi sanon: hyvää joulua, setä.
- Näkemiin. - Ja onnellista uutta vuotta.
- Näkemiin. - Oikein hyvää joulua teillekin, herra Cratchit.
Hyvää joulua myös teille, herra.
Toinen samanlainen. Kirjuri, joka ansaitsee 15 shillinkiä viikossa.
Jolla on vaimo ja perhe. Puhuu hyvästä joulusta.
- Päädyn hullujenhuoneelle heidän vuoksi. - Hyvää iltapäivää.
Tämä on kai Scrooge ja Marley?
Onko minulla kunnia puhutella herra Scroogea vai herra Marley'tä?
Marley on ollut kuolleena jo seitsemän vuotta.
Hän kuoli seitsemän vuotta sitten.
Tänä samaisena yönä.
Uskon, että hänen elävä kumppaninsa todistaa hyvin hänen anteliaisuuttaan.
Tähän juhlanhumuiseen vuodenaikaan, herra Scrooge, -
on enemmän kuin toivottavaa, että teemme joitakin, -
joitakin pieniä hankintoja köyhille ja puutteessa eläville.
On tuhansia, jotka tarvitsevat tavallisia mukavuuksia.
Eikö täällä ole vankiloita?
Vankiloita? Kyllä, tietysti, useita vankiloita.
Entä yhteisön työpajat, ovatko ne vielä toiminnassa?
Kyllä ovat. Voisinpa sanoa, etteivät ole.
Ja polkumylly täydessä tarmossa?
- Todella tarmokas, herra. - Hyvä!
Pelästyin, että jotakin on tapahtunut, mikä pysäyttäisi niiden normaalin toiminnan.
Niin. Tähän juhlanhumuiseen vuodenaikaan, -
muutamat meistä keräävät kiihkeästi rahaa, -
voidakseen ostaa köyhille lihaa, juomaa ja lämmikettä.
Kuinka paljon merkitsemme sinulta saaduksi?
Ei mitään.
- Haluat siis pysyä nimettömänä. - Haluan, että minut jätetään rauhaan.
En itse juhli joulua, eikä minulla ole varaa tehdä toimettomia ihmisiä onnellisiksi.
Tuen niitä tahoja, jotka olen jo ilmoittanut.
Ne, jotka eivät pärjää itse, joutavat sinne.
Monet eivät voi mennä sinne, ja tuota, -
- suoraan sanoen, monet mieluummin kuolisivat. - Ja heidän olisi parempi tehdä se.
He vähentäisivät ylimääräistä väestöä.
Näkemiin, hyvät herrat.
Näkemiin.
Haluat koko huomisen vapaaksi, oletan?
- Se olisi mukavaa, herra. - Se ei ole mukavaa. Eikä se ole reilua.
Jos antaisin sinulle siitä puoli kruunua, sanoisit silti, että orjuutan sinua.
Etkä silti sano, että minua käytetään hyväksi, kun maksan päivän palkan tekemättömistä töistä.
Se on vain kerran vuodessa, herra.
Huono tekosyy taskujen tyhjentämiseen aina joulukuun 25. päivä.
Oletan, että sinun pitää olla pois koko päivä.
Tulet sitten sen verran aiemmin seuraavana aamuna.
Kyllä, herra.
Jouluaaton kunniaksi!
Kirottua.
Missä se on? Siinä.
Miksi kaikki tuntuu sattuvan minulle?
Mene pois, mene pois.
Hölynpölyä.
Säikyttelen vain itseäni.
Se on silti vain...
Voi ei. Mitä haluat minusta?
Oi, paljon.
- Kuka sinä olet? - Kysy, kuka minä olin.
Kuka sinä sitten olit?
Eläessäni olin kumppanisi Jacob Marley.
Voisitko istua?
- Kyllä voin. - No istu sitten.
Sinä et usko minuun.
- En niin. - Miksi epäilet aistejasi?
Koska pieninkin asia voi vaikuttaa niihin.
Pienetkin vatsanpurut saavat ne huijaamaan.
Voit olla huonosti sulanut pala lihaa, nokare sinappia, murunen juustoa.
Lohkare raakaa perunaa.
Kohdallasi kyse on enemmänkin kastikkeesta kuin haudasta, mikä sitten oletkin.
Armoa, hirveä kummitus!
Miksi vaivaat minua?
Maallinen mies, uskotko minuun vai et?
Uskon, minun on pakko!
Voi minua!
Miksi sinut on lukittu kahleisiin?
Tämän ketjun muovasin eläessäni.
Tein sen lenkki lenkiltä, metri metriltä.
Tunnistatko sen kuvion?
Voitko kuvitella sen ketjun painon ja lenkit, jota sinä kannat?
Se oli näin pitkä ja painava seitsemän joulua sitten.
Sinun ketjusi on raskas.
Jacob, älä kerro enempää. Puhu mukavia, Jacob.
Ei minulla ole annettavaa.
En voi jäädä. En voi viipyä missään.
Paina tämä mieleesi. Eläessäni, sieluni ei kulkenut pois toimistoltamme, -
eikä kuljeksinut rahanvaihtoluukun kapean aukon tuolla puolen.
Nyt loputon matka on edessäni.
Seitsemän vuotta kuolleena ja matkustat koko ajan?
Koko ajan. Ilman lepoa, ilman rauhaa.
Olet varmasti päässyt kauas siinä ajassa.
Olin sokea.
Sokea. En nähnyt omaa elämääni.
Tuhlattuna ja väärinkäytettynä.
Voi minua.
Olit aina hyvä bisnesmies.
Bisnesmies.
Ihmiskunta oli bisnekseni.
Yleinen hyvinvointi oli minun asiani.
Hyväntekeväisyys, armo, pitkämielisyys ja suopeus olivat kaikki -
Kuule minua! Aikani on melkein loppu.
Kuulen kyllä, mutta älä ole ankara minulle, Jacob. Pyydän.
Tulin varoittamaan sinua. Sinulla on vielä mahdollisuus ja toivoa välttää kohtaloni.
Hankkimani mahdollisuus, Ebenezer.
Olit aina hyvä ystäväni, Jacob.
- Kiitos. - Kolme henkeä vierailee luonasi.
Sekö on mahdollisuuteni ja toivoni?
- Ei kiitos. - Odota ensimmäistä -
ensi yönä, kun kello lyö yksi.
Eivätkö he voisi kaikki tulla kerralla, niin saisimme asian hoidettua, Jacob?
Toinen saapuu seuraavana yönä samaan aikaan.
Ja kolmas, -
sitä seuraavana yönä, kun kello kahdentoista -
lyönnin kaiku on hiljennyt.
Emme tule enää tapaamaan.
Kunpa voisin auttaa.
Oletko henki, jonka tuleminen ennustettiin minulle?
Olen.
Onko mahdollista, että laittaisit lakkisi päähän?
Sammuttaisitko, näin pian maallisilla käsilläsi, -
valon jonka annan?
Ei, ei. Olen pahoillani. En tarkoittanut mitään. Tarkoitukseni ei ollut loukata.
Ajattelin vain...
Kuka ja mikä olet?
Olen menneiden joulujen haamu.
Kaukaa menneisyydestä?
Sinun menneisyydestä.
Nouse -
ja tule kanssani.
Olen kuolevainen ja saatan pudota.
Tunnet vain käteni kosketuksen -
ja sinun ei tarvitse enää huolehtia siitä.
Hyvät hyssykät.
Tämä on synnyinpaikkani.
- Vartuin täällä. - Huulesi vapisevat.
Ja mitä tuo on?
- Poskellasi. - Ei mitään.
Silmässäni on jotain.
Muistatko tien?
Muistanko? Voisin kävellä sen vaikka silmät sidottuna.
Nämä ovat vain unikuvia asioista joita on tapahtunut.
He eivät ole tietoisia meistä.
Tunnen heidät.
Tunnen heidät kaikki.
He olivat koulukavereitani.
Jatketaan.
Tuo...
Tuo oli kouluni.
Tuo koulu ei ole aivan autio.
Yksinäinen lapsi, jonka ystävät ovat hylänneet, -
on jätetty tänne.
Tiedän.
Poika parka.
Voi, poika parka.
Katsotaan toinen joulu.
Ebenezer.
Rakas veljeni. Tulin hakemaan sinut kotiin.
- Kotiin, Pikku-Fan? - Kyllä, kotiin.
Isä on paljon mukavampi kuin ennen.
Hän puhui minulle niin mukavia yksi ilta.
Uskalsin kysyä häneltä, voitko palata kotiin. Hän vastasi myöntävästi.
Hän lähetti minut linja-autolla hakemaan sinua.
Voimme olla yhdessä koko joulun ja viettää maailman iloisinta aikaa.
Olet aika nainen, Pikku-Fan.
- Hänellä oli suuri sydän. - Hän kuoli naisena.
Luullakseni hänellä oli -
lapsi.
Kyllä, yksi lapsi.
- Totta, sisarenpoikasi. - Kyllä.
Tunnistatko tämän paikan?
Tunnistanko? Olin oppipoikana täällä.
Tuohan on vanha, Fezziwig.
Luoja varjele, Fezziwig on elossa.
Ebenezer, tule jo.
Vauhtia, Dick, vauhtia. Kello on kuusi.
He ovat täällä pian.
Dick Wilkins. Olen onnessani. Tuollahan on, Dick Wilkins.
Dick oli hyvin kiintynyt minuun.
Minun poikani. Työt on tehty. On jouluaatto.
Dick, Ebenezer, tehdäänpä tilaa.
Tarvitsemme paljon tilaa. Hyvin paljon tilaa.
Maestro. Saanko esittää?
Hyvin tehty.
Ja nyt, kiltti viulunsoittaja, jos voisitte.
Nyt on vuorotanssin aika.
Saisinko tämän tanssin?
Ebenezer, sinun vuorosi.
- Toinen ihanne on korvannut minut. - Toinen ihanne? Mikä ihanne?
Kultainen.
Maailmassa ei ole mitään niin pelottavaa, kuin olla tuomittu elämään köyhyydessä.
Voinko kysyä, miksi tuomitset niin jyrkästi, rehellisen omaisuuden hankkimisen?
Pelkäät maailmaa liian paljon, Ebenezer.
- Olet muuttunut - Muuttunut?
Vanhemmiten ehkä viisastunut, mutta en ole muuttunut sinua kohtaan.
Sopimuksemme on vanha. Se tehtiin, kun olimme köyhiä ja tarkoitettu olevankin niin.
Kun se tehtiin, -
- olit toinen mies. - Olin poika.
Päästän sinut vapaaksi, Ebenezer.
Olenko koskaan pyytänyt sitä?
- Et, sanoin. - Miten sitten?
Luonteemme ovat muuttuneet.
Elämässä on eri tunnetila.
Kaikessa, joka teki rakkaudestani arvoistasi.
Kerro, Ebenezer, ellei tätä sopimusta olisi ollut, päästäisitkö minut lähtemään?
Et.
Niinkö luulet?
Mielelläni uskoisin toisin, mutta en voi.
Jos saisit nyt valita uudelleen, valitsisitko orvon tytön?
Tytön joka jäi rahattomaksi vanhempiensa kuoltua?
Sinä, joka mittaat kaiken rahassa?
Päästän sinut vapaaksi, Ebenezer.
Ole onnellinen elämässäsi, jonka olet valinnut.
Henki, vie minut pois täältä.
Kerroinhan, että nämä ovat unikuvia asioista joita on tapahtunut.
Ne ovat niin kuin ovat. Älä minua syytä.
Vie minut pois. En kestä tätä.
Jätä minut rauhaan. Vie minut takaisin.
Älä kummittele minulle enää.
Voi, hitto.
Astu sisään, Scrooge.
Tule peremmälle niin tutustutaan paremmin.
Olen nykyisten joulujen henki.
Katso minua.
Etkö ole koskaan nähnyt minunkaltaistani ennen?
- En koskaan. - Etkö koskaan ole kävellyt vanhempien veljieni kanssa?
En tietääkseni.
Onko sinulla useita veljiä?
Yli 1800.
1842, tarkalleen.
Sinulla näyttää olevan tuppi, mutta ei miekkaa.
Tosiaan.
Rauhaa maan päälle. Hyvää tahtoa kaikille.
Henki, vie minut minne haluat.
Kosketa vyötäni.
Mitä tapahtui? Mitä oikein teet?
- Tosi outoa. - Tosiaan.
Harvoille kuolevaisille myönnetään taivaallinen näkökulma ihmisten maailmaan.
Niin.
On melko kaunista.
Henki, nämä köyhät eivät pysty valmistamaan ruokiaan.
ja aiot sulkea ainoan paikan, jossa he voivat lämmittää niukan ateriansa joka seitsemäs päivä.
Kuuntele minua, Scrooge.
Täällä sinun maassasi on joitakin, -
jotka väittävät tuntevansa minut ja veljeni -
ja tekevät pahansuopaisia ja itsekkäitä tekoja meidän nimissämme.
Heitä kutsutaan "hengellisiksi johtajiksi."
Minun kaltaisilleni, sillä ei ole merkitystä, vaikka he eivät olisi koskaan elänyt.
Syytä heitä teoistaan, älä meitä.
Niin teen.
Haistatko? Hanhen valmistusta.
Tule.
Oletan, että tällä ankealla köyhien asunnolla on jokin merkitys.
Siihen uskollisella kirjanpitäjälläsi on varaa, 15 shillingin viikkopalkalla.
- Isä. - Äiti, Kävimme juuri leipomossa -
haistelemassa hanheamme. Tuoksui herkulliselta.
Sulje ovi. Missä arvon isänne on?
Sekä veljellenne, eikä Marthakaan näin myöhään viime joulupäivänä tullut.
Äiti, hän tuli. Martha tuli.
Martha, odota kun näet hanhemme se on aivan mahtava.
Peter, mene leipomoon hakemaan se lintu.
Ota lapsi mukaasi. Pyydä kauniisti, äläkä jaarittele.
Luojan kiitos olet elossa. Miksi, rakas tulet näin myöhään?
Meidän piti hoitaa yksi työ-asia loppuun viime yönä ja pääsin lähtemään vasta aamulla.
Ei haittaa. Hyvä että olet täällä. Tule takan ääreen lämmittelemään.
Ei, ei. Isä tulee.
Mene piiloon, Martha. Sinun pitää mennä piiloon, Martha.
- Ulkona on kylmä. - Hei, isä. Hei, Timmy.
- Missä Martha on? - Hän ei tule.
Ei tule. Ei tule joulupäivänä.
Tässä olen, isä. Menit lankaan, isä.
En kestänyt katsoa pettymystäsi. Se oli vain kepponen.
On niin hauska nähdä sinut, Martha.
Tule, Timmy. Kuulen vanukkaan porisevan padassa.
Pitäisikö mennä katsomaan?
- Miten Pikku-Tim käyttäytyy? - Kuin enkeli ja hieman paremmin.
Jotenkin hänestä on tullut pohdiskeleva, oltuaan yksin niin paljon.
Hän miettii kummallisimpia asioita mitä olet koskaan kuullut.
Hän kertoi minulle kotiin tultuamme, että toivoi ihmisten nähneen hänet kirkossa, -
koska hän oli rampa -
ja se saattaisi auttaa heitä muistamaan mistä joulupäivässä on kyse.
Hänestä, joka sai rammat kerjäläiset kävelemään ja sokeat näkemään.
Uskon, että hänestä tulee hyväntahtoisempi ja vahvempi joka päivä, rakkaani.
Vanukas näyttää herkulliselta.
Koko puhdas talo tuoksuu aivan leipomolta.
Henki, kerro minulle, onko Pikku-Tim...
Näen vapaan tuolin huonon uunin nurkassa -
ja kainalosauvan ilman omistajaa.
Huolella säilytetty.
- Hurraa. - Jouluhanhi.
Tehkää tilaa. Otetaan suoja pois.
Ihana. Hyvin tehty, Peter.
En usko koskaan nähneeni paremmin valmistettua hanhea.
Se on kaunis lintu, se on varma.
Rukoilen, että jonain jouluna, ehkä lapset voisivat maistaa kalkkunaa.
Ehkä jonain päivänä, rakkaani. Ehkä jonain päivänä.
Malja.
Herra Scroogelle.
- Juhlamme mahdollistaja. - Juhlamme mahdollistaja, todellakin.
Toivon, että saisin hänet tänne. Kertoisin hänelle muutaman ajatuksen -
tässä juhlan yhteydessä ja toivoisin, että hänellä olisi hyvä ruokahalu sen suhteen.
Rakkaani, lapset... On joulupäivä.
Joulupäivä varmasti. Miten yksi drinkki parantaisi -
niin vastenmielisen, pihin, kovan ja tunteettoman miehen kuin herra Scrooge?
Sinähän sen tiedät, Robert. Kukaan ei tunne häntä paremmin kuin sinä.
Rakkaani, joulupäivä.
Juon hänen terveydekseen sinun vuoksesi ja tämän päivän, en hänen.
Hyvää joulua ja onnellista uutta vuotta.
Hänellä se on oikein hyvä ja oikein onnellinen. Ei epäilystäkään.
Hyvää joulua meille kaikille, rakkaimpani. Jumalan siunausta.
- Jumalan siunausta. - Jumalan siunausta, kaikille.
- Hyvää joulua ja onnellista uutta vuotta. - Jumalan siunausta.
Kiltti henki, sano, että Pikku-Tim selviytyy.
Jos nämä unikuvat jäävät muuttumattomina tulevaisuuteen, -
- niin lapsi tulee kuolemaan. - Kuolemaan. Ei, henki, ei.
Mitä sitten, jos hän kuolee? Hänen olisi parempi tehdä se, -
ja vähentää ylimääräistä väestöä.
- Ajattelet siis eläintä? - Kyllä.
- Elävää eläintä? - Kyllä. - Melko epämiellyttävää eläintä? - Kyllä.
- Villieläintä? - Kyllä. - Odota. Muriseeko ja röhkiikö se? - Kyllä.
- Ja elää Lontoossa? - Kyllä. - Hevonen? - Ei.
- Lehmä? - Ei. - Koira? - Sika? - Ei.
- Aasi? - Kyllä ja ei.
- Tiedän kuka se on, Fred. Se on setäsi, Scrooge. - Kyllä.
Joulu on humpuukia. Hän oikeasti sanoi niin.
- Totta kuin se, että elän. - Ja hän uskoo siihen.
Minulla ei riitä kärsivällisyys hänelle, Fred.
Minulla riittää. Olen pahoillani hänen puolestaan.
Hän itse ainoastaan kärsii niistä sairaista ideoista.
Hän päättää ettei pidä meistä, eikä tule syömään kanssamme, -
mitkä ovat seuraukset? Hän menettää päivällisen.
- Menettää erittäin hyvän päivällisen. - Samaa mieltä. Loistavan päivällisen.
- Upeaa. - Hän on tosin antanut meille paljon hupia, -
ja olisi kiittämätöntä, olla juomatta hänen terveydekseen.
Hän ei kohottaisi sitä kanssani, mutta minä silti kohotan hänelle.
Hyvää joulua vanhukselle, missä hän lieneekään. Scrooge-sedälle.
Scrooge-sedälle.
Onko henkien elämä noin lyhyt?
Elämäni maapallolla on hyvin lyhyt.
- Se päättyy tänään. - Tänään? - Tänään keskiyöllä.
Kuule, aika käy vähiin.
Anteeksi, mutta jotain outoa työntyy vaatteenne alta.
Onko se jalka vai koura?
Se voi olla koura, päättelen vähäisestä lihasta sen ympärillä.
- Katso tätä. - Häivy siitä!
- Katso tätä. - Senkin hölmö vanha äijä.
Katso, katso!
Tänne alas!
- Mene pois! - Ovatko ne sinun?
Ne ovat ihmisten. Tämä poika on Välinpitämättömyys.
Tyttö on Vaatimus.
Varo niitä molempia.
Eikö niillä ole turvapaikkaa? Ovatko ne avuttomia?
Eikö täällä ole vankiloita?
Eikö täällä ole työpajoja?
Onko luonani tulevien joulujen henki?
Näytät minulle unikuvia tapahtumattomista asioista, jotka tulevat tapahtumaan.
Onko niin, henki?
Tulevaisuuden haamu, pelkään sinua enemmän kuin mitään aiemmin näkemääni aavetta.
Mutta tiedän tarkoituksesi olevan tehdä minulle hyvää.
Olen valmis kestämään seuraasi.
Johdata minua.
Ilta hiipuu nopeasti, aikani on kallista. Johdata minua, henki.
- Milloin hän kuoli? - Viime yönä, luullakseni.
- Tai joskus joulupäivän aikana. - Luulin, ettei hän koskaan kuole.
- Mitä hän teki rahoilleen? - Ei jättänyt minulle, muuta en tiedä.
Luulisin, ettei hautajaisiin kuluteta paljoa rahaa.
Luoja paratkoon, en tiedä ketään, kuka haluaisi osallistua niihin.
Minä voisin mennä, jos siellä saa ruokaa.
- Niinpä tietysti. - Mikä kauhistuttava toveri.
- Hyvä on. - Hyvää päivänjatkoa, herrat.
Ota itseäsi niskasta kiinni, Ebenezer. Alat olla epävarma.
Täältä et minua nappaa.
Jouluvanukasta, epäilemättä.
Olen... Olen Lime Streetillä.
Älä taas viitsi.
- Hyvää joulua, Joe. - Ja onnellista uutta vuotta kaupan päälle. Tule sisään.
Istuhan kanssani olohuoneeseen niin katsotaan.
Katsohan tätä.
- Mitä nämä ovat, rouva Dilbert? - Rouva Dilbert?
- Vuodevaatteet. - Otitko ne pois hänen maatessaan sängyssä?
Kyllä. Miksi en olisi?
Synnyit tullaksesi rikkaaksi, ja sen varmasti toteutat.
En todellakaan pidättele, siihen pyrkiessäni.
Älä sotke hänen peittoja rasvaan.
- Hänen peittoa? - Kenen sitten?
Ei hänelle tule kylmä ilman niitä.
Toivottavasti hän ei kuollut mihinkään tartuntatautiin.
Älä sitä pelkää.
En ollut, niin mieltynyt hänen seuraansa, miltä se vaikutti.
Voit tutkia sitä paitaa niin kauan, että silmiäsi särkee, -
etkä löydä reikääkään siitä.
- Se oli paras, mitä hänellä oli. - Rouva, Dilber.
- Se menisi vain hukkaan minulla. - Olet erotettu.
- Erotettu. - Miten niin hukkaan.
Joku oli niin hölmö, että puki hänelle tämän hautaan, -
mutta minä otin sen pois hänen päältään.
Tämä on sen loppu.
Hän säikäytti kaikki ympäriltään tiehensä elossa ollessaan.
Vain että hyötyisimme, hänen kuoltuaan.
Mikäli joku olisi ollut huolehtimassa hänestä, kun hän teki kuolemaa, -
sen sijaan että makasi siellä, yksin haukkoessaan viimeistä hengenvetoaan.
No, meillä ei nyt olisi näitä tavaroita myytävänä, eihän?
Henki, ymmärrän, ymmärrän.
Tuo onneton mies, joka kuolee yksinäisenä, saattaa olla kohtaloni.
Elämäni johtaa siihen tällä hetkellä.
Armias taivas! Mitä tämä on?
Henki, tämä on pelottava paikka.
Kun jätän sen, en unohda sen oppeja. Usko minua. Lähdetään.
Minä ymmärrän ja voisin, jos kykenisin, mutta minulla ei ole voimia.
Henki, jos jollekin aiheutui tunteita tämän miehen kuoleman myötä, -
pyydän, näytä se henkilö minulle.
- Olemmeko hukassa? - Vielä on toivoa.
Toivoa? Ainoastaan jos hän leppyy.
Hän on jo leppynyt.
- Hän on kuollut. - Kuollut?
Kenelle velkamme siirtyy?
En tiedä, mutta siihen mennessä meillä on rahat ja vaikkei olisi -
on epätodennäköistä, että uusi velkoja olisi yhtä armoton.
Voimme nukkua kevein sydämin tänä iltana, kultaseni.
Näytä minulle myötätuntoa, joka liittyy kuolemaan, -
tai tämä huone kummittelee ikuisesti mielessäni.
On myöhäistä.
Viime aikoina isänne...
Hän käveli hitaasti viimeisinä iltoina.
Hän käveli, -
Pikku-Tim hartioillaan, nopeasti, todellakin, -
mutta hän oli erittäin kevyt kannettavaksi.
Isänne rakasti häntä niin paljon.
- Isä. - Menit sitten tänään?
Kyllä, rakkaani. Olisitpa sinäkin voinut.
Olisi tehnyt sinulle hyvää nähdä, kuinka vihreä paikka on.
Tulet näkemään sen usein.
Lupasin hänelle, että kävelen sinne joka sunnuntai.
Pieni lapseni.
Isä, älä ole murheissasi.
Olen kunnossa, kultaseni. Olen täysin rauhallinen.
Olen varma, ettei kukaan meistä unohda Pikku-Tim poloista.
- Emme, isä. - Emme ikinä.
Kiitos, kultaseni.
Bob.
Aave, jokin kertoo minulle, että eron hetkemme ovat käsillä.
Kerro minulle, kuka oli se mies, -
jonka näimme kuolleena?
Henki!
Ennen kuin lähestyn tuota kiveä jonka osoitit, -
vastaa yhteen kysymykseen.
Ovatko nämä unikuvat niitä, jotka tulevat tapahtumaan, -
vai niitä, jotka ehkä tulevat tapahtumaan?
Ihmisten valinnat enteilevät tiettyä loppua.
Jos näitä valintoja muutetaan, myös loppumme muuttuvat. Eikö niin?
Ei. Ei!
Olenko minä sängyn päällä makaava mies?
Ei. Henki, kuule minua.
En ole se mies, joka olin.
Miksi näyttää tämä ellei minulla ole toivoa?
Henki, lupaa minulle, että voin muuttaa näyttämiäsi unikuvia.
Muuttaa ne erilaisella elämällä.
Ei, henki.
Hyvä henki. Auta minua.
Henki.
Auta minua, henki.
Auta, henki.
Henki, lupaan kunnioittaa joulua sydämeni pohjasta ja säilyttää sen koko vuoden.
En sulje ovea menneisyyden, nykyhetken, enkä tulevaisuuden oppitunneilta.
Pyydän, henki, sano että saan pyyhittyä kirjaimet hautakivestä.
Vielä täällä?
Nämä ovat vielä täällä.
Olen vielä täällä.
En tiedä mitä tehdä. Olen kevyt kuin höyhen, iloinen kuin koulupoika.
Olen kuullut tuon naurun ennenkin.
- Kuulepa, mikä päivä tänään on? - Täh?
- Mikä päivä tänään on, poikaseni? - Tänäänkö? No, joulupäivä.
On joulupäivä? En myöhästynyt.
Henget tekivät sen yhtenä yönä. Ne tietenkin voivat tehdä mitä haluavat.
Hei, poikaseni. Tiedätkö siipikarjakauppiaan kulmassa?
- Toivoisin tietäväni. - Kuinka älykäs poika.
Tiedätkö myisivätkö he palkintokalkkunan, joka roikkui siellä?
Ei se pieni palkintokalkkuna, vaan se iso.
- Se joka on minun kokoiseni? - Kuinka hurmaava lapsi.
- Niin, kaveri. - Se roikkuu siellä nyt.
Niinkö? Mene sitten ostamaan se.
- Höpö höpö. - Ei, olen tosissani.
Mene ostamaan se, tuo se tänne niin annan sinulle shillingin.
Palaa alle viidessä minuutissa, niin annan sinulle puoli kruunua.
Lähetän sen Bob Cratchitille. Hän ei saa tietää, kuka sen lähetti.
Se on kaksi kertaa Pikku-Timin kokoinen.
Rouva Dilber. Hyvää joulua.
Voi hyvä Jumala.
Hän on tullut hulluksi.
Rakas rouva Dilber, olette ihanin olento jonka olen ikinä nähnyt.
Tanssikaa kanssani, rouva Dilber. Tanssikaa kanssani.
Olette hullu, herra Scrooge. Kädet irti minusta.
Hän on täysin vailla järkeä. Apua.
- Mikä hurmaava nainen. - Apua.
Aion rakastaa sitä elämäni loppuun. Miten rehelliset kasvot sillä onkaan.
- Päivää. Tässä on lintu. - Päivää.
Kuinka voitte? Hyvää joulua.
No, on mahdotonta kantaa sitä Camden Towniin. Teidän täytyy ottaa kyyti.
Aja eteenpäin, hyvä mies.
Bob on setäsi! Fanny on tätisi! Tässä on tätisi takapuoli.
Eläkää, ihmiset. Olette pitkään kuolleita.
Älkää antako vain matojen pitää hauskaa.
Hyvää joulua.
- Huomenta, herra, ja hyvää joulua. - Samoin teille, herra.
Iloista juhlapäivää. Ja hyvää joulua sinulle.
- Jumalan siunausta, herra. - Kiitos, herra.
Iloisia terveisiä.
Parahin, herra, kuinka voitte? Toivon, että eilinen onnistui.
- Hyvää joulua teille, herra. - Herra Scrooge?
Kyllä se on nimeni ja pelkään, ettei se ole teille mieluisa.
Sallikaa minun pyytää anteeksi -
ja antaa teille hyvyyttä...
Luoja paratkoon. Parahin, herra Scrooge, oletteko tosissanne?
Eikä penniäkään vähemmän. Paljon takautuvia talletuksia sisältyy siihen, sen vakuutan teille.
Parahin herra, en tiedä mitä sanoa...
Älkää sanoko mitään. Olen todella kiitollinen teille.
Suuret kiitokset teille ja siunausta.
- Onko isäntänne kotona? - Kyllä, hyvä herra.
Olen hänen setänsä.
- Muriseeko ja röhkiikö se? - Kyllä. - Ja elää Lontoossa? - Kyllä.
- Hevonen? - Ei. - Lehmä? - Ei. - Koira. - Sika. - Ei.
- Aasi. - Kyllä ja ei.
- Tiedän mikä se on, Fred - Mikä?
- Se on sinun... - Scrooge-setä.
Siunatkaa sieluni.
Olen tulossa päivälliselle, -
jos annat minun tulla.
Totta kai, setä. Tervetuloa. Hyvää joulua.
Tässä on setäni, Ebenezer.
Olisitko ystävällinen ja laita tämä eteenpäin. Olkaa hyvä. Nauttikaa.
Ensi vuonna meidän täytyy syödä minun luonani. Minä vaadin.
En säästele kuluissa. Lopun koittaessa sitä ei kuitenkaan saa mukaansa, eihän?
Ei saa, ei.
Kokonaista 16 minuuttia myöhässä.
Mitä tarkoitat sillä, että saavut tänne tähän aikaan päivästä?
Olen todella pahoillani, sir. Olen hieman myöhässä.
Todellakin olet. Astu sisään.
Tämä oli ainoa kerta. Ei tule toistumaan, herra. Tein mieluimmin iloisemman eilisen.
Kerronpa sinulle, herra Cratchit.
En aio sietää tällaista enää pitempään.
Ja siksi... Ja siksi -
Aion korottaa palkkaasi.
Hyvää joulua sinulle, Bob.
Parempaa joulua, Bob. Hyvälle kaverilleni, jonka saan pitää vielä monta vuotta.
Nostan palkkaasi ja teen kaikkeni auttaakseni perhettäsi vaikeuksissa.
Keskustelemme asioistasi iltapäivällä jouluboolin äärellä.
Mutta ensiksi tehdään tulet.
Haluan, että menet ulos ja ostat sangollisen kivihiiltä, -
ennen kuin laitat yhtään pistettä i:n päälle, Bob Cratchit.
Alahan painua, Bob. Meillä on booli tekemättä.
- Hilly-ho, Bob. - Kyllä, heti, hyvä herra.
Ja Scrooge oli parempi kuin hänen sanansa.
Hän teki kaiken, mitä sanoi ja vielä enemmän.
Ja meidän Pikku-Tim, joka parantui. Scrooge oli kuin toinen isä.
Hänestä tuli hyvä ystävä ja hyvä esimies.
Häntä parempaa miestä ei vanha kaupunki ole koskaan tuntenut.
Hänestä aina sanottiin, että hän tiesi, miten vietetään hyvä joulu.
Ja niin kuin Pikku-Tim sen sanoi...
Jumalan siunausta, kaikille.
Ilman saituruutta: SubFinland. Org